Tenk at du er på operasjonsstuen
og reparerer en hulvene,
og plutselig går alt til helvete...
Jeg syns vi skal øve på forklaringene våre til dommeren.
Jeg syns du skal slutte å uroe deg, og slappe av.
Jeg kan hjelpe deg med det.
Derek, det er 36 timer igjen
til vi må overbevise en dommer om at vi er Zolas foreldre.
Vi er Zolas foreldre.
Men de vet ikke det.
For alt de vet, hater vi barn.
Vi mater søte kattunger til en hund vi har i bakgården.
Meredith.
Jeg sier bare at de ikke kjenner oss.
Alt vi må gjøre er å stå der
og snakke fra hjertet.
Det er all overbevisningen de trenger.
- Greit? - Greit.
Så du kutter her, syr der,
og snart er en dårlig situasjon historie.
Jeg så ikke deg i morges. Er alt i orden?
Ja. Jeg ville ta en løpetur før jobb.
Greit. Jeg må skynde meg opp for å komme før Shepherd til runden,
så vi sees senere?
Synd at du ikke kan møte
alle livets utfordringer med en kirurgisk skalpell.
Ja. Greit. Vi sees senere.
Du kan nok prøve.
- Skal du opp? - Nei.
Jo, det skal du.
Avery. I dag er dagen.
Du, meg, crossfaciell nervetransplantasjon.
Er du spent? Jeg er spent.
- Greit. - Bli spent.
Blir spent.
Men jeg tror nok det hadde blitt sett på som overfall.
Dr Bailey,
jeg har sett på infoen om øycellene,
og jeg tror at... Dr Bailey?
Skal vi ikke til muselaben i dag? For jeg...
Vi har større ting å tenke på enn mus, Grey.
Som marsvin?
Er du like snar på føttene som du er snartenkt?
Flytt på dem.
Beklager, Karev. Jeg må ta spiserørsatresien din.
- Hva... - Og du har en pylorusstenose.
Jeg trenger kanskje den og.
Hva... Hvorfor?
En kandidat for pediatristipendiet kommer i dag,
og alle trakter etter henne,
USC, Johns Hopkins, CHOP,
og Hunt bad om hjelp med å gi henne best mulig omvisning,
og det inkluderer å bli med på noen operasjoner.
Vent.
Du ser alt på folk til stipendiet?
Det er litt tidlig,
men når noen med en CV som Polly Prestons
vil se på sykehuset ditt, da tar du deg tid.
Justine, disse tre bobleaktige flekkene.
De er aneurismene dine.
Bare et øyeblikk.
Beklager. Jeg hørte ikke. Gjenta det.
Aneurismene. Fæle greier. Hva gjør de nå, vokser?
Er det grunnen til hodepinene?
Én av dem lekker.
Flott.
Kom igjen. Si det.
Si: "Der kan du se."
Han har advart meg om dette i årevis,
og jeg har unngått operasjonen.
Greit.
Ok.
Men det må vente til jeg er ferdig med boken min.
Dr Grey, hva er de mulige konsekvensene
av å ikke reparere en lekkasje?
Slag, blødning, død.
Dr Grey, hva er de mulige konsekvensene
av en mislykket klipping?
Slag, blødning, død.
Så jeg er død, og boken er ikke ferdig.
Jeg kan ikke gjøre det mot leserne.
Jeg må bare finne en måte å få Kate til broen
der hun skal møte Nathan før hun blir dratt tilbake i tid.
Etter det er jeg bare din.
Justine...
Med stemmen din og aneurismen som lekker,
er det utrolig vanskelig å konsentrere seg, så...
Kan du...
Vær så snill?
Når jeg sier at pasienten er viktig,
mener jeg at hun er viktig for meg.
Jeg liker det ikke, men jeg er svært opptatt i dag,
så du må være stedfortrederen min.
Ingen rører denne pasienten bortsett fra deg.
Du kjører alle prøver jeg ber om.
Du rapporterer personlig alle resultater til meg.
Denne kvinnen har mistet mannen og sønnen sin på dette sykehuset.
Jeg lar ikke enda en O'Malley dø under dette taket.
O'Malley? Er Georges mor VIP-en vår?
Meredith Grey.
Som jeg lovde.
Det er så lenge siden sist.
Kom hit og gi meg en klem.
Dette er kjempekult.
Du kom sikkert aldri på å skrive dette på ønskelisten.
Hvordan går det dessuten med den?
Trenger du den i dag?
Fordi jeg klarer ikke... Jeg er ikke ferdig.
Du forstår vel at det skal være gøy?
Jeg trenger mer tid.
Kunne du flyttet deg litt til venstre?
- Mannen din er på galleriet. - Jeg vet det.
Henry har tryglet meg om å få se på.
Skal du se en operasjon,
er det nok denne du vil se.
Hvordan går det med oss, Dr Park?
Bare noen minutter til, så har fyren min på UCLA
hjertet han har ventet på i over et år.
Greit. Vi setter i gang.
Har det.
Pass på at koblingen er sikker.
Denne tuben er direkte knyttet til hovedpulsåren.
Helt rett, og denne tuben fjerner avfallsstoffer.
Forstått.
Dr Park, sykehuset ditt ringer.
Se på det.
Snart er hun på et fly til LA, uten å vite at hun var ute av kroppen.
Søren.
Hva er det?
Pasienten fikk hjertestans.
De klarte ikke å gjenopplive ham.
- Er han død? - Pokker.
Har pyntet seg for ingenting.
Her. Jeg gjør det.
Det står at for tre uker siden opererte du ut
galleblæren på Seattle Pres?
Jeg har dratt tilbake et par ganger,
og de sier at det går bra og sender meg hjem.
Hent en 20-gauge nål i tilfelle, og benzoharpiks.
Og det er iskaldt her inne.
Få noen til å se på termostaten.
- Ja, doktor. - Jeg skal kjenne på buken din,
så si fra om du kjenner ubehag.
Guttene insisterte på at jeg ble operert et annet sted
etter det som hendte her med Harold og Georgie.
Hun er litt øm midt i epigastrium.
Vi bør se på galleblæren.
Har du hatt feber, Louise?
Følt smerte, kastet opp?
Ja, det har jeg faktisk.
Mrs O'Malley, det er ikke bra.
Jeg vet det. Unnskyld.
Det er bare at... Se på deg.
Vet du hvor stolt jeg er av å få deg som lege?
Takk.
Grey, vi tar en CT, sjekker blodprosenten, elektrolyttnivået
og leverfunksjonen, og får tak i noen tepper til.
Jeg hørte støtt Georgie som sa: "Mor, få en fornyet vurdering.
"Dra til Seattle Grace. De tar seg av deg."
Det skal vi, Louise.
Vi skal ta oss godt av deg.
En lege.
Du er blitt voksen.
Columbia har visst noen som er kompatibel og har gitt samtykke.
Vi tar kontakt nå for å arrangere henting,
men de kommer ikke på mange timer.
Imens må helsetilstanden overvåkes
og laktatnivået sjekkes hver time.
Jeg finner en turnuskandidat til det.
Jeg overlater henne ikke til en turnuskandidat.
- Du mener ikke alvor. - Dr Yang,
dette er et hjerte som slår i en eske.
Jeg er svært alvorlig.
Og du trenger mer tid til å fullføre ønskelisten, uansett.
Ikke sant?
Kall meg opp om du trenger meg.
Shepherd, jeg kan ikke tillate dette.
Jeg ber ikke om tillatelse.
Jeg gir beskjed for å være høflig.
Jeg må på et styremøte.
Ikke la meg oppholde deg.
Jøss. Disse er intense. Er de pasientene dine?
De blir det. Jeg gikk på leting etter pasienter
som fikk nei fra alle andre leger de gikk til.
Hva har du tenkt å gjøre?
Si ja til dem.
Si at jeg skal gjøre mitt beste.
Det er ikke bare meg. Det er deg også.
- Er du klar? - Meg?
Jeg...
Ja, selvsagt.
- Hva er dette? - AMA-skjemaet til Justine Campbell.
Hun trosser anbefalingene, så...
Så du er ikke klar.
Hva? Hvorfor?
Ja. Vi sier ja.
Hvis du ikke får henne til å si ja
til en enkel operasjon som vil redde livet hennes,
hvordan skal du så klare dette?
Riv dem i stykker.
Overbevis henne, så tar jeg deg med på en av disse.
Greit? Hva sier du?
- Ja. - Helt riktig.
Kom igjen. Si at jeg er paranoid eller noe.
- Du er paranoid. - Takk.
Men hun hev en softball på dama hans.
Jeg vet det. Søren ta.
Jeg klarer ikke å være med Sloan i dag.
Fjern meg fra plastisk kirurgi, bare for i dag.
Jeg må klarne tankene.
Jeg forandrer ikke kirurgiplanen
fordi du har jenteproblemer.
Bare ta deg sammen.
Har dere hørt om Polly Preston?
Overlege i spesialisering på Brigham?
Hun er min største rollemodell i feltet.
Du er rar, og jeg hater deg.
Hva jobber du med i dag, Karev?
En hel del ingenting. Hvorfor spør du?
Hva sier du til en nervetransplantasjon?
Jeg sier mye fint til en nervetransplantasjon.
Greit.
Takk.
Blir smertene verre?
Ser det ut til at de blir bedre?
- Jeg vet hva som hjelper. - Hva?
- Å klippe aneurismen din. - Søtt.
Jeg er sikker på at om du ringer utgiveren
og sier fra, så utsetter de fristen.
Det handler ikke om fristen.
Det handler om leserne mine
som venter på at jeg skal fullføre en serie
de har fulgt med på i ti år.
Er du så populær?
Du er flink til å såre egoet til folk, eller hva?
Beklager.
Vi får ikke mye tid til å lese her.
Hva med familien din?
De vil sikkert ikke at...
Ser du en familie her, Dr Grey?
Jeg er forfatter.
Karakterene mine er familien min,
og jeg bryr meg om dem.
Og jeg har fått mange andre
til å bry seg om dem, også.
Ja, jeg vil gi leserne mine en avslutning.
Men Kate og Nathan og Alexander,
jeg skylder dem en avslutning.
Og bare jeg kan gi dem det.
Jeg prøver bare å hjelpe.
- Vil du hjelpe? - Ja.
Hvor fort skriver du på tastatur?
Fy søren.
Der er det.
Jeg møtte på Altman,
og hun sa hva du gjør på i dag.
Jeg kan ikke tro det.
Det er forbløffende.
Hva jobber du med?
Altman tilbyr seg å finne operasjoner jeg vil foreta.
Får jeg lov?
- Nei. Dette er... - Takk.
Skal vi se hva du har.
Yang, hva feiler det deg? Du sløser bort en mulighet
på 300 sider med allmenne prosedyrer.
Hun slapp en sultende person inn i matbutikken.
Hun spurte meg hva jeg vil ha. Jeg vil ha alt.
- Hva skal jeg gjøre? - Vær kreativ.
Jeg mener, se på det.
Greit.
Det er nøkkelen.
- Til hva? - Listen.
Så bruk den.
Bruk nøkkelen.
Lås opp sinnet ditt.
Hva snakker du om?
Jeg snakker bare om et hjerte-i-eske.
Et hjerte-i-eske.
Fy søren.
Det er så bra å se deg igjen, Meredith.
Jeg vil vite alt. Hvordan har du hatt det?
Fortell meg alt.
Jeg giftet meg.
Det er strålende. Barn?
Nei. Vi jobber med det.
Callie.
Herregud!
Mor O'Malley.
Hei.
Herregud. Herregud.
Det er så godt å se deg.
Jeg vet det. Jeg har ikke ringt,
og jeg mente ofte å ringe,
men du er her, akkurat nå.
Hvorfor? Går det bra? Har hun det bra, Grey?
Ja, vi håper på det.
Jeg venter på at CT skal åpne.
Ok, bra. Akkurat. Bra.
- Hallo. - Hei.
Akkurat. Unnskyld.
Dette er dr Robbins.
Hei.
- Louise O'Malley. - Det er oss.
Ha det, kjære.
Det var godt å se deg.
Går det bra?
Ja, jeg tror det. Kanskje?
- Vent litt. - Ja.
Polly? Ok, du er her. Jeg kommer.
Pediatrikandidaten min er her, så jeg må gå.
- Ok. - Sees senere.
- Greit. - Dr Torres.
Tenk deg hvor overrasket jeg ble
da jeg så på planen og ventet å se
navnet til Jackson Avery,
men så at han har blitt byttet ut med Alex Karev.
Vi har forberedt oss på nervetransplantasjonen i ukevis.
- Jeg vet det. - Det er bare deg og meg.
Plastikk-klikken,
slår alle kirurgirekorder.
Plastikk-klikken?
Bare noe jeg prøver ut.
Dr Sloan, saken er at
jeg må levere en oppgave før sju,
ellers er jeg ferdig.
- Det er dårlig timing. - Vent litt.
Du velger oppgaven over en utrolig transplantasjon?
Jeg vet det. Det er femte året.
Skjønner? Jeg kan ikke late meg.
Dr Torres.
Unnskyld. Jeg fikk panikk.
Jeg mente ikke å introdusere deg som dr Robbins.
Jeg visste vel ikke hvordan jeg skulle si:
"Gjett hva, Mor O'Malley,
"jeg liker jenter nå, og dette er kona mi."
Skjønner du?
Polly.
- Ja, dr Robbins. - Jeg trenger et øyeblikk.
Greit.
Jeg ser på maskinene for nukleære proteiner.
Greit.
- Pediatrikandidat Polly? - Jepp.
Jeg gjør det veldig bra i dag.
Jeg skjønner. Det går bra.
Mener du det? Du virket sint.
Jaså? Jeg trodde at jeg var morsom.
Da suger spøkene dine.
Hør her, det er viktig å komme ut. Det er alt.
Med familien din og vennene dine,
jeg lar deg ikke gjemme meg fra dem.
Men å komme ut for den superkatolske moren til din døde eks?
Ikke nødvendig. Ikke for deg.
Og absolutt ikke for meg. Så det går bra.
- Takk. - Ok.
Jeg skal finne Polly, for jeg aner ikke
hvor vi skulle hatt maskiner for nukleære proteiner.
Ja.
Unnskyld meg.
Sloan holdt ikke kjeft om deg.
Jeg hadde ikke tatt imot operasjonen
om jeg visste at jeg brøt opp Plastikk-klikken.
Bruker han det offentlig nå?
Hva? Du er heldig.
Jeg ønsker jeg hadde samme støtte fra min avdelingslege.
- Unnskyld. - Ikke snik.
Beklager. Jeg må tilbake til pasienten min.
Herregud. Dere bør lese denne. Den er utrolig.
Er det en av bøkene om jenta som reiser i tid?
Annenhver mor på pediatrien har en i veska.
Fordi de er utrolige.
Ett øyeblikk springer Kate rundt i Paris på 1890-tallet
med en lommetyv hun elsker, men ikke kan stole på,
og i det neste blir hun dratt gjennom tid,
og unnslipper nazister med en søt amerikansk soldat.
Den er som Slaktehus-5, men utrolig sexy.
Det er det Vonnegut mangler, noe sexy.
Ok, jeg må gå.
Kom igjen. Vi spiser et annet sted.
Det er litt beroligende, som å sitte foran et akvarium.
Det er ikke et akvarium. Det er en nøkkel.
- Hva vil det si? - Spør Webber.
Han kom inn, hakket på ønskelisten min
og sa hjertet-i-esken er nøkkelen til å fikse den.
Jeg skal si deg noe: Hun sier ingenting.
Hjertet-i-esken, hva skal jeg skrive på ønskelisten?
Hjertet-i-esken, hva skal jeg ha på smørbrødet?
Ser du? Ingenting.
Hjertet-i-esken, hva feiler det moren til George?
Hvem er George?
Han brukte å jobbe her. Han døde.
- Hvem døde? - George.
Hvorfor snakker vi om det krypet?
Alex, du er en dritt. Moren hans er på sykehuset.
O'Malley. Jeg har ikke tenkt på ham siden...
- Hvorfor skulle du? - Alex.
Kom igjen. Ikke lat som at du elsker fyren.
Husker du da du gav ham syfilis?
- Hvordan... - Hva?
Husker du hjertet-i-heisen?
Hjertet-i-heisen. Jeg bør skrive det på listen.
Han fikk deg til å se ut som en dumrian.
Var George hjertet-i-heisen fyren?
Jeg hørte om det. Det hørtes kult ut.
Var du der?
Jeg ville bare spise lunsjen min. Det er det.
Vent. Alle sammen, hold kjeft.
Hjertet-i-esken,
hjertet-i-heisen?
Det funker. Det funker faktisk.
Webber er et geni.
Hjertet-i-esken begynner å bli ekkelt.
Ikke snakk slik om henne.
Kate følte medynk med Alexander mer enn noe annet.
"Greit," sa hun. "Gå. Gå hvor enn du vil,
"men først må du si unnskyld."
- Hvorfor? - Hva mener du?
- Hvorfor sier han unnskyld? - Alexander?
Fordi han stjal ringen hun fikk av Nathan i bok 2.
Hva? Gav Nathan henne en ring?
Ja, det gjorde han, i bok 2.
Vet Alexander at Nathan gav den til henne?
Nei, dr Grey, han er en tyv.
Ser en tyv en ring, så tar han den.
Men han lovde at han skulle forandre seg.
- Dr Grey. - Hva?
Jeg gjør som du ville.
Jeg ville få henne til operasjonsstuen.
Du holder bokklubb.
Hun vil ikke opereres før boken er ferdig.
- Jeg hjelper henne. - Og hvor lang tid tar det?
Du kan ikke skynde på den kreative prosessen.
Grey, jeg bad om innledende prøver og tilstandsrapport hver time.
Hvilken del tolket du som: "Og hvis du har tid,
"skyv et skop ned i mrs O'Malleys hals?"
Den endoskopiske ultralyden
viste en 16 millimeters utvidelse av gallekanalen.
Jeg bad heller ikke om en endoskopisk ultralyd.
Hvorfor kan du ikke bare gjøre det jeg ber deg om å gjøre?
Se. Der.
Ser du? Det er inflammasjon
og arrvev rundt den gjenværende galleblæregangen.
- Hun må opereres. - Fantastisk.
Du har bevist at moren til en tidligere kollega
fikk en dårlig operasjon på et annet sykehus,
et sykehus hun bare gikk til
fordi vi skuffet henne så alvorlig før.
Jeg forstår ikke hvorfor du feirer.
Jeg feirer ikke...
Bare gjør henne klar til å opereres.
Eller ber jeg om for mye?
Du var utrolig der inne.
Fra mitt ståsted
så det ut som du gjenoppbygde hjertet hans.
Hva kalte du det igjen?
En Fontan-modifisering.
Etter dr Fontan?
Det må jeg anta.
Jeg må bare anta at dr Fontan
ikke så like bra ut når han opererte
som kona mi akkurat gjorde.
Hva skjer her inne?
Kirurgene på Seattle Pres etterlot et stykke av galleblæregangen
i deg under operasjonen.
Det skaper problemene.
Så vi skal ta den ut.
Har du noen spørsmål?
Jeg så en ring.
Unnskyld?
På fingeren til Callie da vi møtte på henne.
Giftet hun seg igjen?
Hun gjorde det. For noen måneder siden.
Bra.
Tror du at hun er lykkelig? Jeg håper det.
Hun virker lykkelig.
Lurer du på noe om operasjonen?
Jeg oppdro en gjeng gutter.
Det var så hyggelig å endelig ha en datter.
Jeg savner henne. Alle dere, egentlig.
Vennene til George.
Dere var så viktige for ham,
for meg.
Du gjør akkurat det George hadde gjort,
tar kontroll.
Du skal vel operere meg?
- Helt alene. - Om du er ille til mote...
Nei, ikke vær dum. George sa at du var best.
Jeg føler meg bra. Mer enn bra. Jeg er klar.
Vi gjør dette. Vi skjærer meg opp.
Jeg vil trenge hånden til operasjonen.
Ja.
Avery.
Vi nærmer oss nervus hypoglossus.
Kan du ikke komme ned og se nærmere på det?
Jeg hadde vært i veien. Jeg ser godt herfra.
Du er en idiot, Avery.
Sitter på galleriet når du skulle ha transplantert nerver?
Du har kommet bort.
Er i villrede.
Vet du hva du trenger?
Nei, sir. Det gjør jeg ikke.
Du må se hjertet-i-esken.
Jeg har sett det.
Kanskje du så på det.
Men om du virkelig så det,
hadde du vært på operasjonsstuen nå.
Se det, Avery.
Se hjertet-i-esken.
Aner du hva som feiler Avery?
Han virker så fjern.
Skal jeg legge en lapp i skapet hans?
- Hva? - Skal jeg sy inn transplantatet?
Nei, jeg gjør det.
Hva fant du?
Det var igjen gallesteiner som blokkerte galleblæregangen.
Ok. Det er ikke så alvorlig.
- Det går vel bra? - Ja, hun blir bra.
- Ok, bra. Takk. - Ja.
Hun vet at du er gift.
Hva? Hvordan? Hvordan fant hun ut...
Hun så ringen din i morges.
Hun spurte, og jeg sa bare at du er glad.
Du har ikke rett til å si noe.
Hun skal opereres, hun er redd,
hun er alene og hun savner deg.
Jeg vet at det er vanskelig,
men jeg tror ikke det er negativt om du er der
og holder hånden hennes når hun våkner.
- Har du et øyeblikk? - Vent litt.
Jeg er bekymret for Avery.
Jeg har nesten klart dette.
Vi gikk så godt sammen.
Greit.
Vi hadde det så gøy sammen,
og plutselig unngår han meg.
Han er kald og fjern.
Du er redd at han vil knuse hjertet ditt.
Litt.
Derek, du kjenner meg.
Jeg har aldri brydd meg om å lære bort noe,
men i det siste liker jeg tanken på å dele det videre.
Og jeg vil at han skal gjøre det bra.
Kanskje jeg bare må trekke meg tilbake.
Hunt. Akkurat tidsnok.
Mark er redd at Avery skal slå opp med ham.
Kan dette bli mellom oss to?
Jeg hadde foretrukket det. Shepherd, disse sakene...
Jeg vet hva du vil si.
Du frykter stigning i sykehusets dødsrate.
Det er det verste med å være sjef.
Du må si nei til alle, og de hater deg for det.
Og sier du nei nok, hater du deg selv,
som er hvorfor jeg ikke vil se deg gjennomgå dette.
Jeg har en konsultasjon.
Elsker du noen, lar du dem gå.
Kommer de tilbake...
Jeg slår deg.
La meg spørre deg om noe.
Nei.
Jeg er stor tilhenger av det som skjer her.
En burde få ha med seg mannen sin på jobb hver dag.
Hør her, jeg hadde en idé.
Jeg følte meg dum som vurderte den.
Som, seriøst?
Tror du at det er noe du kommer til å gjøre?
Men nå tror jeg at jeg vil gjøre det.
Jeg vil begynne på skolen igjen.
Ok. Jeg mener...
Det er ikke dumt.
Voksne begynner på skolen igjen hele tiden.
Medisinstudie.
Jeg mener...
Ja.
Hva er klokken?
Vi må til en annen operasjon. Kom igjen. Opp og stå.
Kate kunne ikke holde det inne lenger.
Hun tok hånden hans
og så dypt inn i de havblå øynene hans.
"Jeg har funnet ut hvorfor jeg reiser gjennom tiden, Nathan.
"Jeg har funnet det ut, og nå vet jeg hvordan jeg stopper det."
Herregud.
"Jeg kan velge hvor jeg vil være, når jeg vil være,
"og nå har jeg valgt."
Herregud. Ja.
Nathan dro henne til sitt favn og holdt fast.
Kate hvisket mot brystet hans:
"Jeg beklager. Jeg beklager så veldig."
Vent. Hva?
Hun visste aldri om han hørte det.
Da hun åpnet øynene,
var Nathan borte.
Hun var i Paris.
Det var på tide å finne Alexander.
Hva?
Velger hun Alexander?
Nei!
Du tuller. Det må være Nathan.
Det er ikke Nathan.
Men han er så kjekk og snill.
Og Alexander...
Er sjelevennen hennes.
Han har ikke engang en sjel.
Han er jo kriminell.
De vil ikke engang det samme.
De gjør hverandre elendige.
Dr Grey, jeg kan ikke svikte karakterene mine.
Du er forfatteren.
Du kan få dem til å gjøre det du vil.
Og å velge Nathan,
det er rett ting å gjøre.
Du hater det. Nei, jeg vet.
- Nei. - Du hater det.
Herregud.
Kall opp Shepherd. Nå.
Jeg tror aneurismen sprakk.
Sug.
Pokker. Det er en stor blødning.
Hadde du brukt mindre tid på diktat,
kunne vi ha unngått dette.
Fullførte hun i det minste boken?
Nei, men hun sa hvordan den slutter. Det er så teit.
Hun har skrevet en utrolig historie med fantastiske karakterer,
og så ødelegger hun det.
Du er 15 akkurat nå.
Det hun gjør er kriminelt.
Og når hun våkner, skal jeg si henne det.
Kanskje det ikke er din sak.
Det er det samme som du gjør med de håpløse tilfellene.
Du tror du kan forandre
måten historien slutter for pasienten.
Og tror du det,
må du i det minste prøve.
Så jeg må vel prøve?
Ja.
Dobbelsjekket du prøvene hennes?
Ja, selvsagt.
Jeg vil ikke bli overrasket der inne.
Faktisk trodde hun at jeg skulle operere henne.
Det trives jeg ikke med.
Jeg klarer septumplastikk. Du lærte meg det.
Jeg trodde jeg hadde lært deg mye.
Nå lurer jeg på om jeg ikke var noe særlig til lærer.
Jeg skal i retten i morgen
for å vise en fremmed dommer at jeg er et godt menneske,
en god mor.
Jeg vil ha tilbake barnet mitt så mye at jeg leter etter alt
som kan få ham til å se meg slik.
Jeg vil kle meg rett, så kanskje den marineblå kjolen.
Men den mangler en knapp, og viser mye kløft.
De kullfarga buksene har et hull i baken.
Jeg har én sjanse.
Jeg er ubrukelig
og frustrert.
Men jeg klarer en ERCP, og jeg vet å dobbeltsjekke prøver.
Og jeg kan gjøre septumplastikk.
Jeg er ikke ubrukelig her.
Greit. Foreta operasjonen.
Off-pumpe koronarbypass.
Nei.
En bloc-transplantasjon,
hjertet og begge lungene.
Ja.
Jeg forstår ikke.
Webber snakker om denne greia som om den er magisk.
Det er et hjerte
i en eske.
Når du tar ut et organ for transplantasjon, hva gjør du?
- Legger det på is. - Ja, legger det på is
og haster det til mottakerens kropp,
og så venter du og håper at dette kalde, døde hjertet
skal varmes opp igjen og bli levende.
- Men hun... - Hun?
Hun har ikke sluttet å slå.
Hun har ikke sluttet å være varm, har ikke sluttet å leve.
- Ok, det er ganske... - Det er et mirakel. Greit?
Du ser på et mirakel.
Og med det samme du innser det,
forandrer det utsynet ditt.
Dette gjør jeg.
Jeg ser på noe på listen min,
jeg ser på hjertet-i-esken.
Og er operasjonen på listen ikke halvparten så kul som hjertet-i-esken,
da er ikke den verdt tiden min.
Hun lar deg vite hva som er viktigst for deg.
Det er det hjertet-i-esken gjør.
Og hun er grei å snakke med.
Vær stille.
Hva syns du om Universitetet i Washington?
Jeg vet ikke.
Det er ikke Harvard eller Stanford. Det kjennes...
Jeg vet ikke. Det virker mulig.
Mulig?
Greit, unnskyld, men...
Medisinstudie er ikke noe du bare bestemmer deg for å gjøre.
Jaså? Hvordan skjedde det med deg?
Kvinnen i vannet viste seg
med en forgylt skalpell og utpekte deg?
Jeg mener alvor.
Hvordan er studievalget mitt
forskjellig fra ditt?
For det første var jeg 19.
Så jeg er gammel. Hva ellers?
Jeg vet ikke.
Har du fullført de tre betingelsesårene?
Har du tatt MCAT?
Nei, det har jeg ikke, men jeg har en grad.
Jeg spilte kanskje baseball, men jeg kan nok ennå å lese.
Det dekker likevel ikke de fire årene med medisinstudier.
Og hvis du bestemmer deg for å være vill
og prøve å bli kirurg,
vil det si fire år med spesialisering, et stipendium...
Jeg sa aldri at jeg ville bli kirurg.
Du har mange valg med en medisinutdannelse.
Ok, greit.
Greit.
Jeg elsker måten ting er akkurat nå. Jeg gjør det.
Jeg vil ikke være gift med en medisinstudent i ti år.
Nei. Du vil heller at jeg følger etter deg og ser søt ut.
Vet du hva?
Du vet at jeg ikke mener det.
Jeg kom til å dø.
Sykdommen min kom til å drepe meg.
Og så møtte jeg deg.
Du dukket opp, og plutselig har jeg forsikring,
en kone, jeg har en antatt levealder forbi de tre neste månedene.
Jeg vil ikke kaste det bort.
- Henry, jeg... - Bare...
Jeg ser deg hjemme.
Sonden passerer enkelt gjennom gallekanalen.
Én til biopsi, og vi er klar til å lukke igjen.
Dr Bailey, er det noe galt? Er det noe jeg ikke så?
Denne kvinnen jobbet så hardt for å oppdra sønnen sin,
og så kastet han seg foran en buss en dag.
Han gjorde det for å redde noen, men...
Du jobber og jobber,
prøver å lære barna dine å gjøre det rette,
og du vil være så stolt av dem
når de taler ut om det de syns er rett.
Men å se at de ødelegger seg selv
for å gjøre det,
for å gjøre det du lærte dem,
det gjør deg gal.
Du. Du gjør meg gal.
Han var favoritten min.
George O'Malley.
Han var det. Favoritten min.
Jeg vet det.
Han var den gode.
Jeg setter inn en øretrakt.
Ha på deg et gensersett.
Folk har fordommer om kirurger.
De tror vi er kalde, skremmende, egoistiske.
Et gensersett sier at du er varm, moderlig.
Var det meg, hadde jeg brukt et gensersett.
Takk.
Du kalte på meg?
Jeg kommer meg ikke bort ennå.
Jeg må følge med på pasienten,
passe på sinnstilstanden hennes.
Ja.
Går det bra?
Ja, jeg gikk glipp av en operasjon i dag...
Det er ikke sant.
Jeg unngikk en operasjon i dag, en jeg har villet utført i ukevis,
på grunn av det med deg og Mark.
Det er ingenting mellom meg og Mark.
Jeg har virkelig forsøkt å tro på det.
Men det er noe der.
Og det forandrer seg ikke snart.
Og dette med meg og plastisk kirurgi?
Det forandrer seg heller ikke.
Noe må forandre seg.
Så jeg må snu ryggen
til deg, for min egen skyld.
Så...
Du velger Mark?
Jeg har sabotert karrieren min for lenge, Lex.
Ja,
jeg velger Mark.
Kan du si at jeg ikke burde det?
Hørte at et helikopter landet på taket.
La dem komme. Du hadde rett.
Hun var nøkkelen.
Dette er en god liste.
Takk, sir.
Laget du også en liste?
Jeg ble inspirert.
Jeg vil skrive dette på listen min.
Kommer det en slik, får vi se hvem som kommer først.
- Ok. - Ok.
Hei.
Vi er anskaffelsesteamet fra Columbia.
Hun er deres.
Hjertet-i-esken.
Fy søren.
Hvordan kjenner du deg?
Som en kvinne som akkurat ble hjerneoperert.
Greit nok. Kan du si meg navnet ditt?
Justine Campbell.
Og hvilken dato er det i dag?
Jeg vet aldri datoen. Spør om noe annet.
Hvorfor kan ikke Kate velge Nathan?
Hun skal det.
Jeg syns du er moralsk forpliktet til...
Vent, er det sant?
Ja. Midlertidig.
Jeg drømte da jeg var i narkose, og fant ut
hvordan jeg kan utvide serien med to eller tre bøker.
Så... Midlertidig
får hun kjenne på å være hos Nathan.
Så... Hva?
De får være sammen i noen bøker,
og så velger hun Alexander?
Ja, mest sannsynlig.
Hva feiler det deg?
Hvorfor hater du Nathan så mye?
Jeg hater ikke Nathan.
Jeg elsker ham,
sikkert like mye som du gjør.
Han er snill og morsom
og utrolig ærlig.
Det er Kate.
Hun elsker ikke ham.
Hun burde det.
Jeg vet det.
Det er urettferdig.
Jeg vet det.
Med det er interessant å lese om.
Kom hit.
Vil du jobbe litt mer med boken?
Får det deg til å føle deg bedre?
Ok.
Callie.
Meredith sa at operasjonen gikk bra.
Ja.
Jeg liker jenter.
Romantisk.
Det viser seg at jeg liker jenter.
Kvinner.
Og jeg møtte en utrolig kvinne.
Husker du dr Robbins fra i morges?
Vi giftet oss, og...
Nei, men før det
var vi i en ulykke, en bilulykke,
en alvorlig ulykke, og jeg døde nesten.
Men jeg gjorde ikke det, og Sofia,
det gjorde ikke Sofia heller, babyen vår,
den perfekte, nydelige babyen vår.
Og jeg ødelegger alt, her.
Hør her, jeg...
Jeg vet at det er mye å ta inn.
Og jeg forstår.
Om det er for mye for deg,
tro meg...
Moren min fornekter meg omtrent,
så jeg forstår.
Herregud. Jeg får deg til å gråte.
Vær så snill å ikke gråt.
Har du en baby?
- Det har jeg. - Har du bilder?
- Vil du se dem? - Tuller du?
Ok.
Hun er nydelig.
Takk.
Han bestilte akkurat en flybillett fra Wichita.
Jeg gir deg nummeret hans om du vil si nei.
Du kan si det til ham selv.
Jeg er ikke bekymret for dødsraten, Derek.
Jeg er bekymret for deg.
Du har mistet mye i år,
og jeg er redd for at du inviterer mer tap.
Du er redd for omdømmet mitt.
Det også.
Jeg har ikke et omdømme lenger.
Jeg skulle være fyren som kurerte Alzheimers.
Nå har FDA svartelistet meg,
så jeg trenger ikke å tenke på det lenger.
Jeg kan velge hva jeg vil tenke på.
Og jeg velger dem. Jeg tror at jeg kan forandre historiene deres.
Jeg skylder dem forsøket.
Det er ganske arrogant, syns du ikke?
Jeg er kjent for arroganse.
Kan jeg få en cabernet?
- Eller, en whisky og soda i stedet. - Ok.
Vet du hva? Glem sodaen.
Hei, det er meg.
Det gikk skeis i dag.
Hun snakket bare om en fyr som hjalp barn i Afrika.
Og jeg sa: "Har du sett de tre artiklene mine?"
Men denne fyren driter visst valper,
så hvem bryr seg om meg?
Uansett, flyet mitt lander klokken ti, så hold deg våken.
Jeg kommer til å være full og gråte.
Bare en advarsel.
Jeg må nå et fly.
- Behold vekslepengene. - Takk.
Avery, vent litt.
Ja, dr Sloan.
- Du må snakke med meg... - Jeg beklager at...
Nei, unnskyld. Det var min...
Nei, du må ikke unnskylde.
Nei, jeg syns jeg bør unnskylde...
Nei, det var ikke deg. Det var meg. Jeg har vært...
- Jeg tror vi... - Jeg vil ikke ødelegge ting.
Ok, jeg snakker, så snakker du, greit?
Ok.
Jeg vil være læreren din.
Jeg vil være eleven din.
Jeg skal rekonstruere et kraniehvelv i morgen.
Jeg kommer.
- Bra. - Bra.
Flott.
Da er vel Plastikk-klikken tilbake.
Slår alle kirurgirekorder.
- Ja... - Bare... Greit.
- Bare gjør det. - Ja.
Flott. Ok. Greit.
Kjør forsiktig.
Det er litt forferdende
hvor raskt ting kan gå skeis.
O'Malley var ikke et kryp, greit?
Om han hadde vært her nå, hadde han knust oss alle.
Han hadde tatt overlege i spesialisering fra Kepner.
Jeg liker ikke å tenke på ham,
for da må jeg tenke på Izzie,
og da blir jeg trist og sentimental og...
Går glipp av sjansen med fine, fulle damer
som hele dagen tenkte på hvor utrolig jeg er,
som burde være alt for meg.
George er død og Izzie er borte, og vi har forandret oss.
Vi har forandret oss.
Av og til trengs det et stort tap
for å minne deg på hva du bryr deg mest om.
Noen ganger gjør det deg sterkere,
klokere, bedre utrustet
til å håndtere den neste store katastrofen.
Det var vår første krangel.
Går det bra?
Ok, ok. Det går bra.
Det kommer til å gå bra.
Det går bra.
- Noen ganger... - Se på meg.
Det kommer til å gå bra.
Men ikke alltid.